Joan Baptista Pascual-Leone i Forner
Vinaròs,
14 de setembre de 1893
València,
5 de juliol de 1967
![Fotografia de Joan Baptista Pascual-Leone i Forner](/media/biography/image/_sense_foto_home_NPZvcsf.jpg)
Metge i polític
Fill del senyor Pascual i Forner i d'Empar Leone i Ruiz. Germà del jurista i també polític Àlvar Pascual-Leone. Es casà amb la farmacèutica Josefina Pascual i Devesa (Alacant, 1910 - València, 1978), —germana del metge i polític Àngel Pascual— amb qui tindrien un fill, Àlvar que esdevindria metge i professor adjunt de patologia de la Universitat de València.
Provinent d'una família liberal de Vinaròs, aviat s'instal·là a València amb el seu germà Àlvar, per tal de cursar estudis universitaris. Llicenciat en Medicina per la Universitat de València, obtingué el 1919 la plaça de metge de la Beneficència municipal. Al si d'aquest organisme instaurà el 1926 la institució coneguda com La Gota de Llet, institució benèfica destinada a alimentar, protegir i curar als nens més necessitats, establint, a més de la seua alimentació constant, el control pediàtric de les criatures. El 1929 va ser anomenat director de l'asil de lactants.
En acabar la carrera tots dos germans participaren activament a la política, dins del valencianisme republicà, a la Joventut Republicana Nacionalista, de la que Àlvar fou president el 1918.
És el moment d'efervescència de la Declaració Valencianista, quan tots els grups prenen posicions des del punt de vista nacional, i respecte del lloc que ocupa el País Valencià en relació a la resta dels Països Catalans. Aquesta activitat es va veure alentida, però, per la Dictadura de Primo de Rivera. Tot i així, el valencianisme continuà creixent. Per això es fundà l'Agrupació Valencianista Republicana el 1930, valencianista i federalista, conseqüència de la radicalització de la petita burgesia. Joan Baptista Pascual-Leone va assumir un paper actiu en la nova formació.
Va formar part de la junta provisional republicana de la ciutat de València, en proclamar-se la República el 14 d'abril de 1931, representant a l'Agrupació Valencianista Republicana, i ocupant breument l'Alcaldia, del 14 al 20 d'abril, sent per tant el primer alcalde republicà. Al mateix primer ajuntament republicà el seu germà Àlvar va ser conseller i, en plantejar-se la redacció de l'Estatut d'Autonomia, designat membre de la comissió redactora de l'avantprojecte d'Estatut.
S'iniciava així una àmplia campanya per a explicar la necessitat de l'autogovern, conciliant voluntats i guanyant suports per al projecte d'Estatut, en la que Joan Baptista Pascual-Leone participà activament.
Més tard s'afilià a Izquierda Republicana, però ja no continuà a la política activa.
Autoria: Pilar Navarro i Borràs